Chceš zemřít, Sakuyo Kiro?
Kdybys mohl žít dál, co bys chtěl dělat?
Chtěl bych číst.
Hodně bych se učil a pochopil bych svět.
Tak co kdybychom uzavřeli dohodu?
V následujících letech se pokusím splnit tvá přání,
a ty mi za to půjčíš své tělo.
Výměnu splním všechna tvá přání.
Ale pak zase umřu...
Maminka je mrtvá a já také umřu.
Tatínek bude truchlit dvakrát.
Slíbíš mi něco? Ať mě tatínek nenávidí.
Až dohoda vyprší a já umřu,
tak nechci, aby byl tatínek smutný.
Nechci, aby mě miloval.
Pochopíš to někdy, Sakuyo?
Jak jsem se s tím celou dobu snažil vyrovnat.
Copak nevidíš, že jsi to poslední, co mi zbylo?
Nechápu tě. Proč se na mě nevykašleš?
Chlast, kouření, ženský...
Mý odporný chování tě mělo odradit.
Ale od okamžiku, kdy jsem se spojil s touto bytostí,
jsou ve mě jisté nové pocity.
O čem to mluvíš, Sakuyo?
Copak to nechápeš? Já nejsem tvůj Sakuya.
Sakuya Kira zemřel před jedenácti lety.
Co to sakra děláš?
To zranění se...
Jaké zranění?
O jakém zranění to mluvíte?
Už ti to došlo? Nejsem tvůj syn.
Jsem zrůda.
Říkals, že pojedeš služebně na Hokkaido?
Tak táhni.
Už nikdy nechci vidět ten tvůj ksicht. Zapomeň na mě.
Sakuyo...
Prosím, už mě neponižuj.
To je jediný způsob, jaký znám.
Zapomeň na mě co nejrychleji a začni nový život.
Sbohem, můj bývalý otče.
Řekni mi, Sakuyo.
Máš rád tatínka?
Mám.
A Setsunu?
Myslím, že ano.
Mám rád tento hloupý svět.
Myslím, že jsem si vlastně užil každou vteřinu tady.
Vidíš? Stal se z tebe člověk.
Myslím, že ano.
Nic si nenalháváme.
Víme, že naše štěstí nepotrvá navždy.
Ale teď... V tomto okamžiku,
nás prostě nechte hrát naši roli šťastného páru.
Sluší mi?
Kdybychom měli pokleknout před Bohem, určitě by nás shledal vinnými.
Nejšťastnější hříšníci na Zemi.
Počkej, Setsuno.
Nemohu. Jestli budu čekat ještě okamžik, zešílím.
Je to jako náboženský rituál.
Nesmírně děsivý a nesnesitelně hořkosladký...
Proč mne tedy naplňuje takovou radostí?
Bože... Prosím, zatrať nás.
Moc tě prosím.
Přestaň. Přestaň, sestřičko.
Proč?
Sestřičko, proč mne tak mučíš?
Drahá sestřičko Alexiel...
Musím s tím něco udělat.
jinak pan Rosiel bude hladovět po její pozornosti a pak...
Nemám jinou možnost.
I kdybychom měli oba zemřít,
vyřídím Setsunu Muda osobně.
...na palubě nebyli žádní japonští pasažéři.
Další zprávy.
Osmnáctiletý mladík, který byl zatčen za ohrožování policistů katanou
se přiznal k vraždě středoškolského studenta,
ke které došlo nedávno v Tokiu.
Pachatel i oběť byli členy gangu.
Policie vyšetřuje možnost,
že motivem vraždy byla malicherná hádka.
Setsuno?
Kira na sebe vzal obviněním místo mě.
Cože?
Setsuno?
Sáro, dobře mě poslouchej.
Zabil jsem člověka.
Cože?
Já vím, že to zní neuvěřitelně,
ale je ve mně další, samostatná bytost.
A Kato - ten kluk, co jsem ho zabil - měl v sobě také jinou.
To mé druhé já se snažilo zachránit Kata před tou bytostí.
Ale to já jsem spáchal vraždu. Svýma vlastníma rukama.
A ti dva policajti, kteří tě pronásledovali na letišti?
Hledali mě.
Tomu nevěřím. Už nikdy nechci žít bez tebe!
Já také ne, ale...
Kira se pro mne obětoval.
Zatímco já jsem tady a je je mi to jedno.
Setsuno. Vrátíme se do Tokia.
Víš to jistě, Sáro?
Uvidíš, já tě ochráním stejně,
jako ty mne chráníš po celý život.
Teď je řada na mě.
Sáro.
Dívky mají bílá křídla.
Křídla, kterými chrání své milované.
Přikryju tě těmi křídly.
Trest, který na Alexiel uvalila nebesa,
bude porušen.
Jmenuje se Sakyua Kira.
Zasáhl do osudu Alexiel.
Následkem toho dnes Tokio zmizí z povrchu zemského
a Setsuna Mudo zemře.
Setsuna... Setsuna zemře?
Kde jsi? Řekni mi kde jsi, Setsuno!
To je v pořádku. Nic nás nerozdělí.
Dokud žijeme, budeme spolu.
Určitě.
Kde to jsme?
Nic špatného jsi neudělal, ale přesto
je pouhá tvá existence hrozbou.
K zemi, Sáro!
Sakra.
Setsuno.
Tvůj prstýnek nás zachránil...
Pro toho, koho respektuji a miluji,
toho, který mě, pouhému grigorovi, nejnižší nebeské bytosti,
dal nový život cheruba, pro pana Rosiela.
Zemři, Setsuno Mudo.
Anděl?
Setsuno!
Sáro.
Bolí tě něco, Sáro?
Bráško...
Bolí to. Moc to bolí.
Bojím se, bráško.
Co jsem to udělal?
Ne... Zničila jsem prstýnek.
To je ten prstýnek, který jsi mi dal.
Je mi to líto.
Jsem beznadějná. Myslíš, že nemehlo jako já může být šťastné?
Šťastné...
Sáro?
To není pravda!
No tak, otevři oči!
Zatraceně, neblbni. Vstávej!
Sáro.
To je v pořádku. Nic nás nerozdělí.
Dokud žijeme, budeme spolu.
Dokud žijeme...
Probuď se, Sáro.
Proč?
To je třetí křídlo,
zdroj síly organického anděla Alexiel.
Probudil jsem snad Alalxiel?
Pane Rosieli.
Co je to za děsivou vlnu energie?
Myslím, že netoužíš po světě bez Sáry.
Je to tak, Setsuno?
Setsuno.
Chceš mě zabít? Chceš zabít svět?
Konečně. Čekal jsem na tebe, má drahá sestřičko Alexiel.
Doufám, že otec že otec opustil Tokio podle plánu.
Zjistil, kdo jsem.
Žádný strach, ani náhodou by nezůstal trčet tady...
Otče?
Sakuyo, jsi v pořádku.
Otče, ty starý hlupáku. Proč jsi nejel na Hokkaido?
Ty, ten největší workholik ze všech.
Odjel jsem, ale zas jsem se vrátil.
Měl jsem zlé tušení.
Cítil jsem, že pokud odjedu, už nikdy neuvidím svého syna.
Pořád mě považuješ za svého syna?
Správně. Jsi můj milovaný syn, který mě vytáčel
posledních jedenáct let.
I když ses bouřil,
v tvých očích jsem stále viděl bolest.
Vždy jsem to věděl.
Uvnitř jsi celou tu dobu volal o pomoc, je to tak?
Ano. Vždy jsem cítil bolest.
Nevědom si své lásky k lidem a agónie tohoto sebeklamu.
To stačí, Sakuyo.
Nikdy jsem netušil,
jak moc toužím stát se člověkem.
Sakuyo.
Buď zticha. Zmlkni na chvíli.
Jsem rád, že jsem tě viděl.
Otče? Ne, nezavírej oči.
Setsuno, to se budeš klidně dívat, jak umíráme?
Probuď se, Setsuno.
Kdo mě volá?
Nech mě být. Nechci svět bez Sáry.
Sáro?
Komu říkáš Sáro?
Kiro? Kde to jsem?
Co je ti?
Požádals mne, abych ti pomohl s matikou na opravný test.
Vynechal jsem studentskou radu, abych tě mohl doučit.
To si celkem troufáš, usnout mi tady.
Dost jsi sténal.
Měl jsi noční můru?
Noční můru?
Skvělé načasování.
Mudo ve spánku volal tvé jméno.
To není možné.
Zase se flákáš, Setsuno?
Ani náhodou. Já a moje sestřička musíme...
Kdo je tvoje sestřička?
Chodíme spolu už šest měsíců
a ty mě bereš takhle?
Nebo ještě pořád spíš?
Spím?
Hej, Kato.
Tohle jsi ztratil. Chytej.
Neměl bys ve škole prodávat drogy.
Ne tak nahlas.
Nic ti do toho není.
Oni jsou naživu?
Nesnáším učitele literatury. Zasedl si na mě.
Všechno to byl sen?
Všichni žijí a Sára není moje sestra.
Nejsou andělé ani démoni.
Jsem normální středoškolák.
Toto je realita.
Neexistují andělé ani démoni.
Co je s tebou?
Nic.
Jestli nemáš náladu, chápu to.
Můžu jít sama.
Nechoď.
Nechci žít bez tebe.
Setsuno?
Měl jsem dlouhý a smutný sen.
Musela jsi prožít tolik bolesti a utrpení
a poslední scéna byla tak smutná...
To je v pořádku. Byl to jenom zlý sen.
Už je to pryč.
Ten prstýnek.
Co je s ním? Je to první věc, kterou jsi mi koupil.
Podívej, pravý rubín. Skoro nezničitelný.
Není pěkný?
To není on. To není ten prstýnek, který jsem ti dal.
Ten prstýnek se rozbil a...
Neříkej to.
Pokud to neřekneš, můžeš tu zůstat navždy.
Chci být tady.
Chci tady s tebou zůstat navždy.
Zůstaneme tady spolu a budeme myslet jenom na šťastné věci.
Byl bych šťastný, kdybych to mohl udělat.
Ale někdo mě volá, protože...
Prosím, neříkej to, Setsuno.
Protože toto není skutečný svět.
A ty nejsi skutečná Sára.
Jsi kopie vytvořená mou fantasií.
Navzdory tomu...
I přesto bych rád zůstal zda, ale...
Musím bojovat.
Setsuno.
Krvácení se nezastavuje. Umírám?
Kdo by si pomyslel, že dokážu umřít.
Počkej. Chceš utéct, zatímco my trpíme?
Volal jsi mně a tak jsem přišel ze svého snu.
Setsuno.
Setsuno, kde jsi?
Tady je. Živý.
Setsuno!
Sáro...
Jak se to stalo?
Tohle jsem nechtěl.
Vše, co jsem chtěl, bylo vidět její úsměv.
Sets...
Kiro.
Jsi vážně raněný.
Když jsem tohle rozbil, ovlivnilo tě to.
Setsuno, víš, kdo jsem?
Už si vzpomínám.
Promiň. Hned to napravím.
Doufám, že víš, co děláš.
Rosiel.
Ten muž vědomě vyhledával krev.
Za oběť mu padly tisíce duší.
Je to magický meč, který získal mou schopnost regenerace,
když mne zranil.
Je to meč Sedmi ostří Ducha svatého.
Kira je Sedm ostří?
To si pamatuji.
Tak přejdu přímo k jádru věci.
Setsuno Mudo, nebo raději Alexiel?
Zabij ho vlastníma rukama.
O čem to mluvíš? Proč bych...
Myslíš si, že veškerá vina padá na mě, ale mýlíš se.
Kdyby Sedm ostří nenarušil tvůj osud,
probuzení mé sestry by nebylo možné.
Teď je Tokio v troskách a Sára Mudo je mrtvá.
Vše způsobil svým činy.
Tohle je část ničivého scénáře,
který měl probudit Alexiel.
Naplánoval to, aby ukojil svou touhu po krvi.
Zabij mě, Setsuno.
Je čas, abych vrátil staříka a toto tělo zpět Sakuyovi.
Navíc předstírá, že je člověk - ale není.
Přitahuje katastrofy. Je vtělením zvrácenosti.
Ve své nekonečné touze po krvi zůstal po tvém boku
a těšil se z každého neštěstí, které tě potkalo.
Není ti odporný? Využíval tě.
Setsuno.
No tak. Zabij ho.
Je to lehké,
když máš sílu tří křídel.
No tak, dělej.
Za šestnáct let života na tomto světě
se mi přihodilo mnoho věcí, šťastných i smutných.
Ale katastrofy to nebyly.
Viděl jsem tě ve snu, Kiro, ale byl to někdo jiný.
Jediný Kira, kterého znám, jsi ty.
Věřím pouze v pravdy ve svém nitru.
Sestřičko, takže nakonec mne zabiješ?
Přísahám, že...
Setsuno, dokázal jsi to.
Je po všem?
Co to bylo?
Tokio se obnovilo?
Co se děje?
Už jsi mi jednou pomohl.
Jsem Serafita.
Serafita... Slyšela jsem o tobě.
Jsi nejvyšší nebeská bytost, jakou Bůh stvořil.
Jsi Adam Kadamon, jediný, kdo ovládá magii času.
Ano.
Obrátil jsem běh času a zmrazil jej
okamžik před katastrofou.
Vypadá to, jako by se nic nestalo.
Otče.
Jestli můžeš vše vrátit, proč jsi neoživil Sáru?
Proč jsi nevrátil čas do doby před její smrtí?
Protože její smrt je nezbytná.
Nezbytná?
Na tuto příležitost jsem čekal velmi dlouho.
Na tvé zrození, na zrození anděla spasitele.
Nebýt její smrti, nikdy by ses nikdy neprobudil.
Co to znamená?
Setsuno Mudo, potřebuji tě, abys mne zachránil.
Jsem zjevení svého ducha.
Jsem uvězněn v Etermananchu v svaté zemi.
Jedině ty mě dokážeš zachránit, Setsuno Mudo,
protože jsi vtělením organického anděla Alexiel.
Musíš mě zachránit dříve, než Bůh objeví můj přečin.
Jinak tento svět - tato materiální sféra - zmizí.
Svět zmizí?
Řekni mi, Adame Kadamone.
Kde je teď Sářina duše?
V podsvětí,
Fajn. Jdu tam hledat Sáru.
Pokud mi řekneš, jak ji zachráním, udělám, co si přeješ.
Jak vidíš,
nejsem tak chytrý jako Alexiel, takže nevím, kdy to vzdát.
Svět, který chci zachránit, je svět, kde je Sára, Kira
a všichni lidé, kteří mi kdy pomohli.
Jestli opravdu jsem spasitel,
nikdy neopustím své milované přátele a svou lásku.
Nesouhlasíš?
Nebuď směšný.
To Sáru neoživí.
To se nedozvím, dokud to nezkusím.
Nebuď směšný.
Mysli spíš na sebe než na ostatní.
Chci říct. Seš blbec nebo co?
Jsi hodné dítě. Máš dobré srdce.
Setsuno.
Copak to ještě nevíš, Kuraji?
Můžeš do mě bít a kopat,
ale nikdy tu skopovou hlavu nedonutíš změnit názor.
Věř mi, že pokud máš odvahu, není nic nemožné.
To jsem já, naprostý hlupák.
Hlupáku! Jsi největší hlupák na celém světě!
Sedm ostří.
Jdi a probodni srdce svého pána.
To dovolí Setsunově duši vstoupit do podsvětí.
Prosím, Kiro.
Slibuji, že se vrátím se Sárou.
Boj se zkorumpovanými anděly bude muset počkat...
Znova už tě hledat nebudu.
Možná máš to, co potřebuješ.
Možná dokážeš dokončit to, co Alexiel nedokázala.
Čekají tě nesčetné překážky.
Hledej absolutní pravdy. Pátrej po oddaných následovnících.
A staň se opravdovým králem.
Kuraji.
Je mrtvý?
Je na onom světě, aby přivedl zpátky svou ženu.
Stejně, jako kdysi Orfeus.
Jediné, co teď můžeme dělat, je čekat a věřit v Setsunu.
Asi ano. Jak se říká: pouze Pán ví, co přijde.
Ale na druhou stranu, dokáže být překvapivě hloupý.
Budeme bojovat.
Hej, Bože.
Jen počkej až se Setsuna vrátí.
Uvidíš, co se stane, když naštveš několik hlupáků.
Pojďte a smějte se těm, kdož vyzývají osud.
Zabíjejte se mezi sebou.
Budeš bojovat marný boj, výt a krvácet.
Jen tak se vyjeví náš původ.
Katane, jediná nádherná věci,
která kdy vzešla z božího zatracence jako jsem já.
Nesmíš zemřít. Nesmíš mne opustit.
Nedovolím to, Katane.
Pane Rosieli.
Sevi, mám strach.
Přichází mě zabít jednou pro vždy.